Dansk oversættelse af Fields
Chris, hvad er der?
Jeg elsker dig så højt.
Elsker du ikke mig længere?
Jeg har gjort fremskridt, og jeg anerkender det.
Men min kone...
som jeg end ikke kan få til at komme her.
Hvad som helst kan få hende ud af det...
det kan være telefonen, der ringer...
noget i nyhederne...
noget på nettet...
når hun handler og ser en t-shirt, der hænger i vinduet...
får det hende tilbage til det der sted...
og så går mine fremskridt...
op i røg. Og jeg er tilbage der med hende.
Jeg har det lige modsat.
Jeg ser tv, jeg surfer på nettet...
jeg ser t-shirts, og jeg føler intet...
jo mere jeg ser billederne jo mindre føler jeg...
jo mindre tror jeg, det er virkeligt...
jeg mener...
jeg burde jo føle noget nu, ikke?
Linda, det er Chris Kelvin, du har ringet til mig...
jeg har to ledige tider i denne uge...
kl. 07:00 på tirsdag eller...
18:15 på torsdag.
Du kan lægge en besked, hvis en af tiderne passer dig.
Tak.
Men jeg ved, at det ikke er sandt...
fordi jeg kender dig, og jeg ved, det ikke er sandt.
Godt. Det er jeg glad for.
Jeg...
Vi forsætter med det på onsdag.
Kan jeg hjælpe jer?
Vi søger doktor Chris Kelvin.
Chris...
jeg har ingen anelse om, hvad du synes om...
at få en meddelelse på denne måde.
Jeg undskylder, hvis det virker melodramatisk...
men du er den eneste, jeg kan stole på...
i denne situation.
Jeg har brug for din hjælp...
jeg har brug for dig her på Solaris, Chris.
Jeg ved ikke hvordan jeg skal beskrive, hvad vi oplever heroppe...
vi kan ikke engang selv blive enige om, hvad der foregår...
eller hvad vi skal gøre ved det.
Jeg formoder at...
den logiske løsning er at forlade stedet...
men ingen af os ønsker det...
derfor får du denne underlige anmodning.
Jeg...
fortalte besætningen at din baggrund og erfaring...
gjorde at du passede perfekt til det.
Vær ikke nervøs, jeg overdrev ikke...
men det er sandt.
Så, altså...
jeg...
håber du kommer til Solaris, Chris.
Jeg tror, du bliver nødt til det...
du vil forstå, hvad jeg mener.
Jeg ville gerne forklare nærmere, men...
du ved...
folk lytter.
Du kan forestille dig hvilke bekymringer, doktor Gibarians meddelelse forårsagede hos DBA.
Hvorfor sender I ikke sikkerhedsstyrken?
Det gjorde vi.
Vi mistede kontakten, da de nærmede sig Solaris.
De er ikke vendt tilbage.
Der må være et slags intelligent system ombord.
De lukkede for det.
Firmaet håbede på at klare det uden at involvere civile, men...
naturligvis er dette en yderst usædvanlig situation.
Det indebærer selvfølgelig nogle forberedelser, men du burde ikke få nogle problemer.
Selve rejsen er helt automatiseret.
Du sover under det meste af rejsen.
Vi er overbevist om, at hvis du kan komme ombord på skibet...
kan du forhandle dig frem til en sikker hjemrejse.
Er det, hvad alle ønsker?
Selvfølgelig.
Jeg har svært ved at tro på det...
stop...
tilbage...
Snow.
Kelvin, er det ikke?
Ja.
Kelvin, netop...
det må du undskylde, Kelvin...
navne, du ved, nogle gange...
Vil du herind?
Det går nok.
Hvis blodspor er det, der fører til laboratoriet?
Ja, blod...
hvad siger man om det?
Coulthard...
han...
sikkerhedsstyrkerne kom, og han stak af, og...
de skød hul på hans kapsel.
Hvad skete der med Gibarian?
Han...
begik selvmord.
Hvem fandt ham?
Jeg fandt ham.
Hvad med Reese?
Ja, Reese...
det ved vi ikke, for sagen er den, at han...
ligesom...
forsvandt.
Forsvandt?
- Forsvandt. - Hvordan forsvandt han?
Netop.
Ved ikke. Vi ved, at han ikke ikke længere er på skibet...
og det er alt.
Hvor er doktor Gordon?
Doktor Gordon, hun er...
på sit værelse...
og...
doktor Gordon lukker dig ikke ind.
Kan du fortælle, hvad der foregår her?
Jag kan fortælle, hvad der foregår...
men...
jeg tror ikke, det forklarer, hvad der virkeligt foregår.
Jeg vil bare snakke med dig.
Du må give mig dit ord på, at du ikke forsøger at komme ind.
Okay.
Ja?
Hvad skete der med Gibarian?
Har du ikke snakket med Snow?
Jeg vil høre din version.
Der findes ingen version.
Han tog livet af sig.
Hvorfor er I ikke taget hjem?
Hvad er der sket her?
Hvad fandt I?
Hvem repræsenterer du egentlig?
Jeg repræsenterer det sidste forsøg på at redde denne mission...
inden de opgiver skibet og alle ombord.
Før det begynder at ske med dig, er der ingen idé i at diskutere det!
Hallo!
Hvem er ellers her?
Jeg så en dreng.
Gibarians søn.
Michael.
Hvordan er det muligt?
Jeg tror, det er derfor, du er her.
Jeg vil afholde et officielt forhør af dig og Gordon...
jeg har brug for din hjælp med hende.
Ja, okay.
Hvor meget søvn behøver du, Kelvin?
Hvor meget søvn?
Ja.
Hvor længe tror du, at du klarer dig uden søvn?
Det beror på.
Jo...
når du til sidst går og lægger dig...
så sover jeg meget bedre med døren låst.
Jeg arbejdede på projektet, da jeg stadig var hos NASA, inden det blev solgt til DBA.
Jeg uddannede fysikere...
jeg blev sendt hertil for at vurdere det økonomiske potentiale for Solaris...
om det havde kommercielle muligheder eller en mulig energikilde.
Jeg samlede stadig data, da dette lort begyndte.
Tog du nogle prøver af skibet, maden, luften eller vandet?
Jeg tjekkede det 50 gange...
der er ingen tegn på kontamination eller psykotropiske forbindelser.
Og dig selv? Hvordan har du det?
Depression...
afbrudt af perioder med hyperaktivitet...
søvnløshed...
indikationer på agorafobi...
tvangstanker... chok, utmattelse, benægtelse.
Ikke noget udsædvanligt, med tanke på omstændighederne.
Jeg ved det.
Okay...
hvad kan du fortælle om, det der er sket her?
Kun at jeg vil have, at det slutter.
Jeg vil stoppe det.
Hvis jeg kan stoppe det, betyder det...
at jeg er smartere end det.
Du ved, I kan tage hjem.
Forlade alt dette.
Jeg garanterer det.
Ja...
sagen er den, at...
jeg ville dræbe, for at vende hjem til jorden...
dræbe...
men Gordon...
Gordon er Gordon...
du ved...
så...
jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
Vi løfter mod kosmos...
klar til det hele...
ensomhed, prøvelser, udmattelse...
død...
vi er stolte af os selv...
men når man tænker over det...
så er entusiasmen en facade...
vi vil ikke have andre verdener...
vi vil have spejle.
Så...
hvordan går det med den lille?
Fint, fint, han græder og skider i bukserne...
hver anden time.
Det kender jeg godt.
Hvornår tager I afsted?
Det er udsat igen.
Det vidste jeg ikke.
Ingen ved det endnu.
Rygterne som regeringen undersøger, siger at det er en virus...
hvis bare vi kunne fortælle folk, hvad vi tror, der sker deroppe.
Sig det til mig, jeg er doktor.
Nå, doktor...
når vi studerer Solaris...
så er det mest interessante...
at...
det lader til at reagere...
næsten som om det ved, det bliver observeret.
Vi kan ikke forklare det.
Hører du efter?
Chris?
- Nå men... - Nå men...
Det må du undskylde.
Gå derhen...
hun hedder Rheya.
Hun er listig, men jeg formoder, at hun er et forsøg værd.
Hun behøver måske en psykiater.
Det gør vi vel alle?
Ødelæg det ikke.
Du begynder.
Det har jeg gjort.
Er det rigtigt?
Okay...
jeg vil modstå impulsen at spørge dig om dørhåndtaget...
Modstår du altid dine impulser?
Ikke altid.
Prøv med poesi.
"Og døden skal ikke have herredømme."
Thomas.
Det er ikke et særlig muntert digt.
Du virkede ikke særlig munter, da jeg så dig i toget.
Det var jeg heller ikke.
Og i aften?
Det er tidligt.
For helvede!
Jeg er vågen.
Ja.
Hvordan kan du være her?
Hvad mener du?
Hvor tror du, at du er?
Hvor tror du, at du er netop nu?
Hjemme.
Hvor er "hjemme"?
Hos dig, der hvor vi bor.
Mindes du, at du har været andre steder med mig?
Mindes du, at vi har været sammen...
andre steder?
Vores lejlighed.
Beskriv den.
Den er mørk, meget mørk...
der er ingen malerier på væggene...
ingen billeder overhovedet...
ikke engang billeder på køleskabet...
hvilket jeg fandt lidt mærkeligt.
Kan du huske, hvor vi først mødtes?
I et tog.
Chris...
jeg er så glad for at se dig...
jeg elsker dig så højt...
elsker du ikke mig længere?
Jeg må lige tjekke noget med besætningen.
Nej!
Gå ikke fra mig!
Hvorfor? Hvorfor?
Hvorfor?
Det ved jeg ikke.
Det er i orden.
Hvorfor sidder du derhenne?
Må jeg sidde ovre hos dig?
Hvad var det?
Jo...
hvad skal man sige...
arbejder stadig på det.
Hvor er din besøgende?
Det ved jeg ikke...
holdt op med at vise sig.
Hvem er din besøgende?
Min bror.
Hvem var det?
Min kone.
Død?
Hvad hed hun?
Kommer hun tilbage?
Ønsker du, hun skal?
Nej, det er det ikke.
Jo, det er det.
Nej, det er det ikke.
- Det er noget bras. - Vi kan finde ud af det...
ved at sende det til nogen, og se om de udgiver det.
Det viser intet andet, end at det er kommercielt.
Så kun dit synspunkt tæller?
Ja.
Det er vanvid.
- Det der er vanvid. - Jeg kan lide det.
Det får det røde frem i mine øjne.
Viste du det til din far?
- Ja. - Og?
Han kunne lide det.
Hvad sagde han?
Han sagde, at han kunne lide det.
Fra en mand der ikke strør om sig med komplimenter, er det godt.
Hvad siger det dig?
Skal vi tale om noget andet, tak? Noget andet.
Okay.
Hvornår vil du gifte dig?
Herregud.
Hver gang...
jeg bringer det på bane, laver du grin med det.
Jeg ved det godt, det er pate... Jeg er ked af det.
Det er bare det, at...
det er så svært for mig.
Men alligevel...
er det noget, som jeg ikke gør?
Nej...nej, nej, nej, det er slet ikke det.
For hvis du...
hele tiden forhaler det...
holder jeg op med at spørge om 15-20 år.
Så har jeg god tid.
Så, udover det digt du reciterede for mig, den aften vi mødtes...
Den aften du lagde an på mig.
Nej, det gjorde jeg ikke.
Hvad er dit favoritdigt?
Mit favoritdigt af Dylan Thomas?
Det er...
det, han er mest berømt for...
der begynder med...
"Der var en ung mand fra Nantucket"...
Jeg vidste det.
Jeg gifter mig ikke med dig.
Jo, du gifter dig med mig.
Er vi nødt til at invitere andre?
Der bør være vidner.
Ellers tror ingen på os.
Da jeg var lille...
havde jeg en indbildt ven, som jeg kaldte Mia Keshelly...
der boede bag tapetet i hjørnet af mit værelse...
jeg plejede at besøge hende ofte, jeg var enebarn...
som du jo ved...
hun var som en søster...
vi plejede endog at slås og sådan noget.
Der skete så det i løbet af de næste par år...
at min mor holdt op med at kommunikere med mig.
Hun talte kun til mig som Mia Keshelly...
og skrev breve til mig...
vi førte ingen samtaler.
Selvfølgelig, til sidst erklæredes hun sindsyg...
men det var en underlig måde at vokse op på.
Du er sammen med den rette mand.
Jeg ved det, det er det, der er så godt.
For...
Rheya?
Det er mig.
Jeg kan ikke huske det.
Hvornår fik du det?
Lige inden jeg kom hertil.
- Var jeg med dig? - Nej.
Jeg kan faktisk ikke huske noget.
Jeg kan knap nok huske dig.
Har jeg været syg?
På en måde.
Og vi har været væk fra hinanden?
Ja.
Hvor længe?
Et par år.
Var du alene?
Ja.
Var det svært?
Det er nemmere end at være sammen med andre.
Tænkte du på mig?
Ja.
Hvad er det derude?
Solaris.
Åh, gud...ja...
Jeg husker ikke, hvordan jeg kom hertil.
Kom jeg sammen med dig?
Jeg ved ikke hvordan, du kom hertil.
Hvad mener du?
Jeg vågnede, og du var her.
Så jeg var her ikke i går?
Nej.
Okay.
Tager du tøj på?
Folk vil bemærke det i aften...
hvis du ikke er der, Rheya.
Folk vil bemærke det.
Jeg kan klare det meste...
humørsvingningerne...
nervøsiteten...
jobskift hver tredje måned, alle de ting.
Hvad jeg ikke kan klare, er at du gemmer dig for mig.
Hvorfor gør du det?
Vil du være her?
For jeg behøver hjælp, jeg kan ikke gøre det...
jeg kan ikke fortsætte med at gøre det alene.
Hele idéen med gud opfandtes af mennesker.
Et lille dyr med en lille hjerne.
Selv begrænsningerne vi sætter er...
menneskelige begrænsninger, det formgiver, det skaber...
Nej, jeg taler om en højere form for intelligens.
Nej, nej, stop, du taler om noget andet, du taler om...
en mand med et hvidt skæg igen.
Du beskriver menneskelige egenskaber hos noget, der ikke er menneskeligt.
Rheya...
hvis man tager alle elementerne...
i det kendte univers...
og tilstrækkelig med tid, så er vores eksistens...
uundgåelig, den er ikke mere mystisk end...
træer eller hajer...
vi er en matematisk sandsynlighed, og det er alt.
Hvordan forklarer du så, at blandt millioner af skabninger på denne planet, er vi de eneste...
der er bevidste om vores egen dødelighed?
Man kan ikke forklare det, men det betyder ikke, at gud...
Præcis!
Måske er religionen avlet ind i os.
- Hvad mener du? - Ja.
- Paven...
Undskyld mig.
En filosofisk psykiater, findes der en skole?
Ikke endnu.
Han er i det mindste morsom.
Hvor har du været?
Væk fra de skide mennesker.
De er mine venner.
Ja.
Chris, jeg må tale med dig.
Hvad er der galt?
Jeg forstår ikke, hvad der sker.
Og hvis jeg forstår, hvad der sker, så tror jeg ikke, jeg kan klare det.
Hvad mener du?
Jeg mener...
jeg mener...
jeg er ikke den, som jeg husker.
I hvert fald er jeg ikke sikker på det.
Jeg kan huske ting, men...
jeg kan ikke huske at have været der.
Jeg husker ikke, at jeg har oplevet de ting.
Jeg...
prøver...
virkelig...
at forstå...
og disse...
disse...
mærkelige tanker...
kommer hele tiden i mit hoved...
og jeg ved ikke, hvorfra de kommer.
Og jeg er bange.
Og jeg ved ikke, hvad der sker.
Jeg ved ikke, hvad der sker. Hvad tror du, der sker?
Du behøver hvile.
Nej, jeg...
Tag dem.
Nej, du forstår ikke.
For jeg tror ikke, jeg kan leve med det.
Jeg forstår ikke, hvad der sker nu.
Og dette...dette...
jeg mindes dette, jeg har et minde af det, men...
jeg husker ikke, at jeg har set det, jeg...
mindes ikke at have været der.
Det er udmattelse...
udmattelse, det fremkaldes af stress...
Det er udmattelse...
derfor skal du tage dem.
Ja.
Det er det, du bliver rask.
Jeg vil tale med Gordon og Snow, vi tager tilbage til jorden.
Og du bliver rask.
Jeg er tilbage om lidt.
Okay.
Er du okay her?
Ja...
ja.
Døren låses indefra.
Ja.
Du er sikker herinde.
Ja.
Er du sikker på, du er okay?
Du spørger om det hele tiden... ja...ja...
det er fint...det er fint.
Bliv her.
Jeg var så urolig for denne fyr...
men så kom du, og jeg er mere urolig for dig...
især efter den første...
da du sendte den første væk...
du er ganske...
ganske...du fortjener at være så bange, som du er.
Hun må aldrig få noget at vide om det, aldrig.
Forstår du?
Nej, nej, nej...
Jeg spekulerer på, om de kan blive gravide?
Hvor skal du hen?
Jeg kan ikke blive her.
Hvad?
Du skulle have sagt noget.
Det havde ikke gjort nogen forskel.
Virkelig?
Chris, jeg var nødt til det.
Selvfølgelig var jeg nødt til det, så godt kender du mig vel.
Jeg vidste ikke, at du ville reagere på denne måde.
Hør på mig.
Hvad har ændret sig?
Jeg vidste ikke engang, at du ville have et.
Hvorfor skulle jeg ønske det? Hvorfor skulle jeg ønske et barn?
Eller hvad som helst der kunne bringe liv i dette hus?
Nej, nej, Chris.
Stop! Stop! Stop!
Nej Chris, du forstår ikke.
Hør nu, der er noget du skal forstå...
jeg vidste ikke, at du havde det sådan.
For jeg klarer mig ikke uden dig.
Så klarer du dig ikke! Så klarer du dig ikke!
Slip mig!
Nej!
Kære gud!
Du vil have Gordon til at ombestemme sig, hvad nu hvis Gordon...
og din kone, okay...
din vældigt søde kone, hun er sød, ikke?
Naturligvis er hun sød, din kone er sød.
De mødes...
okay, for jeg tænker på...
kvinder, okay. Lige nu så har vi kvinde og kvinde, okay.
Hvis vi får kvinder, du ved...
sammen i samme gruppe, du ved, og sådan...
hvad sker der? Du ved, hvad der sker...
alt muligt du ikke kan forklare sker...
som det gode, du ved...
mystisk, men godt...
normalt ganske godt, det bliver blødt, du ved...
det er min plan, hvad synes du?
Jeg må tænke over det.
"Og døden skal ikke have herredømme
Nøgne døde skal forenes
Med vindenes hersker samt samt månen i vest
Når deres knogler er afpillet og de rene knogler borte
Vil de få stjerner på albuer og fødder
Skønt de bliver vanvittige, skal de være forstandige
Skønt de synker i havet, skal de atter rejse sig
Skønt elskende fortabes, fortabes kærligheden ej
Og døden skal ikke have herredømme."
Du fandt mig.
Jeg kom tilbage til dig.
Jeg kom tilbage den dag.
Jeg er ked af det.
Okay, ikke flere hypoteser...
de besøgende...
er de, eller er de ikke lavet af subatomariske partikler?
Subatomariske partikler, jeg er ikke sikker.
Hvad tror du?
Jeg tror, formodenlig.
Hvad er det, der holder dem stabiliseret?
Gæt.
Jeg ved ikke, måske Hicks felt.
Så...
hvis vi lavede et negativt Hicks felt...
og udsatte dem for Hicks antipulser, opløses de måske?
Måske, men det kræver meget kraft.
Sluk alle ikke livsnødvendige funktioner.
Det er kun en teori, ikke?
Vi kan tage fejl.
Lad os finde ud af det.
Vi tager resultaterne med tilbage til jorden.
Hvad hvis de følger efter?
Hvad hvis det der sker her, sker på jorden i stor skala?
Synes du ikke, det er et problem?
Jeg tror, det er en stor fejltagelse, at antage at det er ufarligt.
Måske driver det os til vanvid, så det kan kigge på, når vi dræber hinanden.
Tror du virkelig, det er derfor, de er her?
Med tanke på dets potentiale kunne det have gjort hvad som helst, endog dræbt os.
Mød mig i laboratoriet om en time.
Jeg lader dig ikke gøre det.
Hvordan vil du stoppe os?
Hvordan vil du forhindre mig i at tage hende med tilbage?
Skal vi samle den anden op på vejen?
Burde ikke være så svært.
Vi kan følge dets kurs, vil kun tage en dag.
Chris, hvad taler hun om?
Ikke noget!
Hendes ilt er sluppet op.
Måske har de ikke brug for det?
Chris, hvad taler de om?
Har du ikke fortalt hende det?
Fortalt mig hvad?
Du kom tidligere.
Vi skaffede dig af vejen.
Hvad gjorde I?
Jeg sendte dig væk...
ud i rummet.
Åh, kære gud.
Åh, kære gud!
Nej...
Rheya.
Rør mig ikke.
Rheya, jeg forstod ikke.
Rheya.
Nej, stop!
Nej, nej, nej.
Hvad forsøgte du at opnå med det?
Kelvin.
Det er en fejl, at blive følelsesmæssigt involveret med en af dem.
Du bliver manipuleret.
Hvis hun var grim...
ville du ikke vær nær hende...
derfor er hun ikke grim.
Hun er et spejl, der gengiver en del af dit sind, du sørger for formlen.
- Hun er levende. - Hun er ikke menneskelig.
Prøv at forstå det hvis du kan forstå noget!
Hvordan er det med din besøgende?
Som du er så villig til at tilintetgøre...
uden tøven.
Hvem er det? Hvad er det?
Kan det føle?
Kan det røre?
Kan det tale?
Vi er i en situation, der er hinsides moral.
Din kone er død.
Hvordan ved du det?
Hvordan kan du være så definitiv overfor et teoretisk begreb, du ikke forstår?
Hun er en kopi.
En faksimile, og hun forfører dig endnu engang.
Du er syg!
Vi tager hende ikke med tilbage!
Tænd ikke lyset.
Tror du, at du drømmer mig?
Du er ikke Gibarian.
Ikke?
Hvem er jeg så?
En marionet.
Og det er du ikke?
Måske er du min marionet.
Som alle marionetter tror du, at du virkelig er menneskelig.
Det er marionettens drøm...
at være menneskelig.
Hvorfor begik du selvmord?
Det forekom at være en god idé på det tidspunkt.
Nu tror jeg, at jeg begik en fejl.
Hvad med din søn?
Han er ikke min søn. Min søn er på jorden.
Og det der er ikke din kone.
De er en del af Solaris. Husk det.
Hvad vil Solaris os?
Hvorfor tror du, det vil noget?
Det er derfor I må afsted, hvis I tror, der findes en løsning...
så dør I her.
Jeg kan ikke forlade hende.
Jeg finder løsningen.
Forstår du, hvad jeg prøver at sige?
Der findes ingen svar...
kun valg.
Rheya?
Rheya.
Gordon!
Hvad er der sket?
Hun drak flydende ilt.
Hun er død.
Nej.
Jeg vænner mig aldrig til dem...
disse...
genopstandelser.
Åh, nej.
Nej.
Hvorfor gjorde du det?
Rheya?
Kald mig ikke det.
Det er to komponenter...
en kraftig protonaccelerator...
og en materie-fasemodulator.
Ved at justere frekvensen får jeg en forstærkning af Hicks antipulser ved 90 GHz...
og en næsten ren stråle ved 160 GHz.
Jeg brugte den på min.
Hvad sker der?
De forsvinder.
Tilbage hvorfra de kom.
Det er, hvad hun ønsker.
Jeg tillader det ikke.
Hun kommer til mig, når du sover.
Så vil jeg ikke sove.
Forstår du ikke? Jeg stammer fra dit minde om hende.
Det er problemet.
Jeg er ikke et komplet menneske.
I din hukommelse, kan du styre det hele...
så selv om du husker forkert...
er jeg forudbestemt til at gøre det.
Jeg er selvmorderisk, fordi du husker mig sådan.
Min stemme lyder som den gør, fordi det er sådan, du husker den.
Jeg tror ikke, vi er forudbestemte til at genleve vores fortid.
Jeg tror, vi kan vælge at gøre det anderledes.
Da jeg forlod dig, og du sagde, du ikke klarede det, hørte jeg det ikke, fordi jeg var vred.
Det her er min chance for at omgøre den fejltagelse...
og jeg behøver din hjælp.
Men er jeg virkelig Rheya?
Jeg ved det ikke længere...
det eneste jeg ser, er dig.
Det eneste jeg ser, er dig.
Det skabte mig...
og alligevel kan jeg ikke kommunikere med det.
Det må dog høre mig.
Det må vide, hvad der sker med mig.
Og du og jeg må have en slags...
aftale, en slags...
utalt forståelse...
at jeg ikke er et ægte menneske.
Nej, Rheya.
Chris.
Chris, jeg ønsker, at du ville lade mig bruge apparatet på mig selv...
så du kan tage tilbage til jorden...
og fortælle alt om Solaris.
Nej.
Det er den eneste foruftige løsning.
Vi kan ikke have et liv sammen på jorden, Chris.
Du ved det.
Det er umuligt.
Og det her, hvad er det for et liv?
Fangede her det er intet liv.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal kalde det.
Det er, hvad vi har.
Det er nok for mig.
Du behøver hvile...
du bliver syg.
Jeg er ligeglad.
Lig ned en stund.
Søde Chris, du skal hvile dig.
OG DØDEN SKAL IKKE HAVE HERREDØMME
Chris, bebrejd ikke Gordon.
Det er ikke hendes fejl, jeg bad hende gøre det.
Det er bedre på denne måde.
Jeg fandt selvmordsbrevet...
jeg gennemgik dine ting.
Siden der var revet ud af digtbogen...
og jeg indser...
at jeg ikke er hende.
Jeg er ikke Rheya.
Jeg ved, at du elskede mig.
Jeg ved det, jeg følte det.
Og jeg elsker dig.
Jeg ville ønske, vi kunne leve i den følelse for evigt.
Måske findes der et sted, hvor vi kan.
Men jeg ved, at det ikke er på jorden.
Og det er ikke på dette skib.
Det er alt, jeg kan sige nu.
Du dræbte hende!
Ikke hende, det.
Det er mord!
Kelvin, hun bad mig.
Det gik hurtigt, det var uden smerter.
Hun kommer tilbage!
Nej, det gør hun ikke.
- Hvorfor lod du hende gøre det! - Kelvin!
Det er ikke menneskeligt!
Hvad det end er, så er det ikke menneskeligt, og det skræmmer mig!
Og jeg vil vinde, Jeg ønsker, at menneskeheden vinder.
Hvis side er du på?
Hvad laver du?
Jeg starter systemet, jeg tager hjem.
Gordon!
Jeg vidste det!
Hvor længe tror du, han har været død?
Svært at sige på grund af kulden.
Han angreb mig...
der var jeg... på en måde...der er jeg...
og jeg kan ikke sige hvorfor, eller hvem jeg er...
eller hvad der sker, men før jeg kommer til det...
hvad er det derovre...
som kommer imod mig... hvad prøver du at gøre...
åh, jeg forstår, du prøver at dræbe mig ...ja, forvirret...
jeg skal fortælle om forviring... her kommer velkomstkommitéen...
du tabte kniven, godnat... og forresten...
til sidst finder jeg ud af...
er det...hvem det nu er...
jeg ser pludselig...
jeg overlevede de første 30 sekunder af dette...liv...eller hvad det er...
ved at dræbe nogen.
Ved at dræbe nogen som tilfældigvis er mig selv.
de fleste...jeg tror...de fleste i den situation...
sådan...jeg ved ikke...
det er i det mindste.... det er en utrolig mulighed....
tænk hvis...det er en gave... jeg er en gave.
Jeg synes, vi skal bruge Hicks-apparatet på ham.
Jeg tror ikke, I har tid.
Hvorfor siger du det?
Lige siden vi anvendte det berømte Hicks-apparat...
begyndte Solaris at øge sin masse eksponentielt...
I bemærker måske, at vi er meget nærmere nu...
det skyldes, at alt indenfor dets gravitationsfelt...
trækkes indad.
Og forresten, Hicks-apparatet tømmer også...
brændstofsreaktoren.
Må jeg foreslå noget?
I må gøre, hvad I vil, men jeg...
ville spærre mig selv inde her, og få Athena hjem.
Brug jeres sikkerhedsseler.
Påbegynder start af kraftoverførsel.
Starter funktionstest af brændstofcellerne.
Funktionstest af L.G.A.
Retter ind og kalibrerer antennen.
Trykudligning, sætter turbinerne på standby.
Åbner alle koblinger på doklåsen.
Ventilerer og forsegler hovedmotorens brændstofsledninger.
Jorden...
selv ordet lyder mærkeligt for mig nu...
uvant.
Hvor længe havde jeg været væk?
Hvor længe havde jeg været tilbage?
Spillede det nogen rolle?
Jeg prøvede at finde rytmen i den verden, jeg før beboede.
Jeg fulgte strømmen...
jeg var stille...
og opmærksom.
Jeg anstrengte mig for at smile...
nikke...
stå oprejst.
Jeg udførte alle de fagter, der udgør liv på jorden.
Jeg studerede de fagter, indtil de blev reflekser igen.
Men jeg blev hjemsøgt af idéen om...
at jeg huskede hende fejlagtigt.
På en måde havde jeg uret i det hele.
Trykudligning, sætter turbinerne på standby.
Åbner alle koblinger på doklåsen.
Ventilerer og forsegler hovedmotorens brændstofsledninger.
Rheya!
Chris?
Chris!
Er jeg levende eller død?
Sådan behøver vi ikke at tænke længere.
Vi er sammen nu.
Alt hvad vi har gjort er tilgivet.
Alt.
Dansk oversættelse af Fields